Devetog maja 1994. sam počeo raditi u Uredu tužitelja Tribunala za bivšu Jugoslaviju.
Bio sam prvi pravnik u tom uredu, naravno, pored zamjenika glavnog tužitelja, g. Grahama Blewitta,
koji je bio zadužen da uspostavi taj Ured.
Prethodno sam radio za Komisiju eksperata za bivšu Jugoslaviju
kao pravni savjetnik i sudjelovao u nekoliko studija koje je pokrenula Komisija.
Radio sam i na arhivi te Komisije.
Bila je to staromodna arhiva, strukturirana kroz jednostavne klasifikacije, kakve smo primjenjivali
u cijeloj arhivi.
I vrlo smo pažljivo spakirali i poslali tu arhivu
Uredu tužitelja MKSJ.
I to je bio prvi materijal u posjedu Ureda tužitalja MKSJ,
naravno, uz izvještaje Komisije koji su mu prethodno dostavljeni.
U tim izvještajima je bio i Prijedorski dosje, koji je sastavila jedna članica Komisije,
sutkinja Hanne Sophie Greve, uz moju pomoć, i koji je imao formu
nacrta sudskog predmeta za Ured tužitelja u smislu da je sadržavao analitički narativ s opisima
događaja u Prijedoru od prije rata sve do uspostave zatočeničkih logora
i iskaze o dešavanjima
u logorima.
K tome, sadržavao je i nekoliko svezaka popratnog materijala, anonimnih izjava potencijalnih svjedoka,
organiziranih po tematskim naslovima tako da se materijal mogao čitati na strukturiran
način.
Dodane su i sve druge izjave koje su bile prikupljene tokom rada na tom
projektu.
Tako da je Ured tužitelja dobio koherentan izvještaj, sistematsku analizu
potencijalnih dokaza i "sirove" podatke.
Taj materijal je dostavljen već u maju 1994..
Kad su prvi zaposlenici Ureda pristigli u maju, junu i početkom jula svi su se dali
na čitanje tog materijala.
Bio je to i proces učenja, jer u Uredu smo imali divne kolege iz cijelog svijeta,
ali u prvo vrijeme nitko nije bio stručnjak za bivšu Jugoslaviju
i većina nikada nije bila tamo.
Često je prva stvar koju bi pročitali bio analitički izvještaj iz Prijedorskog dosjea,
pa onda prezentacija citata iz izjava, nekoliko stotina stranica,
a onda bi se vratili na nacrte izjava.
Neki su već u junu krenuli čitati izjave, na primjer g. Clint Williamson,
američki tužitelj.
Jako se trudio upoznati taj materijal i shvatiti ga.
Ali službena odluka o početku istrage došla je tek 4. jula 1994.
Tada je odlučeno da se pokreće prva istraga.
Dva tima su radila na prijedorskoj istrazi, iz koje su
kasnije proizašli predmeti o Prijedoru, o Bosanskoj krajini i predmeti
protiv vođa Republike Srpske.
Predmeti protiv vođa Bosanskih Srba i vođa Republike Srpske
su se razvili iz Prijedorskog dosjea.
Tu priču tek treba ispričati.
Uglavnom, pokušali smo da kroz Prijedorski dosje identificiramo obrasce ponašanja
- ne samo počinjeno nasilje, nego organizaciju nasilja,
što ga je omogućilo u tako širokom rasponu u zatočeničkim logorima i tokom operacija
u selima oko Prijedora, kao i načine na koje je organizirano ispitivanje.
Kroz rad na toj studiji sistematski smo istraživali
kako su Bosanski Srbi iskoristili postojeće općinske i regionalne administrativne strukture,
unutar aparatusa ali i kako su stvorili nove. Posebno smo se bavili civilnim strukturama.
And we had a specific emphasis on civilian structures.
Tražili smo i potencijalne insajdere.
Još dok smo u Komisiji eksperata radili na dosjeu Prijedor
našli smo najvažnijeg insajderskog svjedoka u cijeloj povijesti MKSJ-a.
Uspostavili smo kontakt s njim - svjedokom P.
Svjedok P je objasnio Uredu tužitelja administrativnu anatomiju,
kako je Republika Srpska koristila sociopolitičke strukture da provodi nasilje.
Neizmjerno su bila važna objašenjanja koje nam je dao svjedok P,
koji je nažalost kasnije preminuo, ali je svjedočio i pomogao
na nekoliko suđenja.
To je doprinos prijedorske studije
i rada Komisije eksperata...
Iz početnih iskustava tih prijedorskih timova shvatili smo
da nam trebaju analitičari.
Zato smo tražili od norveške vlade
da nam pošalje pet osoba, uključujući demografa i statističara, i to je bio začetak
analitičke jedinice.
Shvatili smo da unutar Ureda tužitelja trebamo organizacijsku jednicu
čiji će članovi pregledavati kolekcije dokumenata i arhive,
bez da se bave ostalim poslovima istražiteljskih timova.
Ideja o analitičkoj jednici, koja je kasnije postala tako važna za rad
Ureda tužitelja, razvila se iz ove istrage jer smo shvatili
važnost dokumentarnih dokaza na kojima se zasnivao Prijedorski dosje.
Bio je to uzbudljiv period jer u Uredu tužitelja nije bilo puno ljudi 78 00:08:19,470 --> 00:08:22,610 u junu, julu 1994.
U maju 1994 tu je bio g. Blewitt i nekoliko administrativaca. Onda sam došao ja, kao mladi pravnik,
potom više tužitelja i istražitelja.
A onda je pristigla grupa iz američkog Ministarstva pravosuđa,
čak 23 osobe.
Počeli su dolaziti u junu i julu.
Većinom su to bili iskusni krivičari u američkom pravosudnom sistemu.
Htjeli su organizirati rad kako su naučili kroz
istražiteljsku i tužilačku praksu u svom sistemu, i ne raditi puno
drugačije.
U to je vrijeme još bilo neizvjesno da li će uopće biti suđenja,
da li će itko biti uhapšen, jer rat je još trajao, ali oni su inzistirali
da radimo kao da je sve normalno.
Obavljene su formalne procedure oko predaje cijelog
Prijedorskog dosjea i drugih izvještaja Komisije Uredu tužitelja.
Ti profesionalni istražitelji i tužitelji bi rekli:
Interesantno je to što ste nam rekli, g. Morten,
ali mi moramo sve proučiti iz početka.
Počeli su s narativom iz Prijedorskog dosjea, onda su prešli na analitičku
prezentaciju dokaza i onda na izjave.
Neovisno prikupljanje informacija Ured tužitelja MKSJ je počeo kad
smo počeli kontaktirati potencijalne svjedoke, službeno,
kao Ured tužitelja.
To su bile prve izjave koje je prikupio Ured tužitelja MKSJ.
Za ljude koji su davali te izjave bila je to nova forma interakcije s pravosuđem,
efikasnija forma, iza koje je stajao sud sa sucima, konkretna zgrada
u Haagu.
Dakle, za mnoge svjedoke je jul, august, septembar 1994 bio važan period
jer su prvi put imali priliku da razgovaraju
s predstanicima ozbiljnog organa krivičnog pravosuđa.
Tokom ljeta i jeseni 1994 svi su operativni kapaciteti
Ureda tužitelja bili zauzeti produbljivanjem prijedorske istrage.
Kad je sudac Goldstone preuzeo dužnost glavnog tužitelja, u potpunosti
je podržao taj početni rad pokrenut prije njegovog dolaska
te ga je osnažio svojim autoritetom donesavši niz odluka 114 00:12:10,139 --> 00:12:16,709 i dodajući prijedorskoj istrazi nove da bi se to od početka
razvijalo u više pravaca.
Među drugim ranim predmetima bio je onaj vezan za "koridor", za Brčko
i zločine počinjene oko Brčkog, a vodio ga je drugi američki
tužitelj, koji nije bio u timovima 1 i 2.
U julu i augustu su otvorene još neke istrage. Neke su
brzo dovršene što je omogućilo da se napišu optužnice.
Ali te se godine najviše radilo na Prijedoru.
Kad je Arbour preuzela tužilaštvo povukla je oko 19 optužnica protiv onih
koji su ocijenjeni kao "sitna riba".
Dakle, u početku su svi dokazi koje je prikupila Komisija bili iskorišteni,
ali onda je započeo selektivniji pristup podizanju optužnica.
Da, normalno je da se, kad imate mnogo istraga,
i to ne samo za BiH, javi potreba za racionalizacijom broja predmeta
kako biste one koji će zadovoljiti uvjete za suđenje na kraju mogli
uspješno zaključiti.
U pravu ste, Prijedor je bio i mnogo godina ostao laboratorij.
Kroz pravnu analizu događaja u Prijedoru, a u nastojanju da shvatimo obrasce ponašanja
i ulogu raznih struktura, počeli smo definirati oblike odgovornosti koji bi tu
bili primjenjivi.
Činilo nam se da se definicijom zapovjedne odgovornosti ne može obuhvatiti
ta vrsta sinergije koja je omogućila operacije u Prijedoru, da termin naređivanje
i slične tradicionalne definicije odgovornosti nisu uvijek
odgovarajući.
Zato je važan pravnički doprinos
suca Antonija Cassesea u osmišljavanju doktrine zajedničkog cilja,
koja je vodila jurisprudenciji o udruženom zločinačkom pothvatu.
I to je poteklo iz prijedorske istrage,
dok smo pokušavali definirati oblik krivične odgovornosti
koji bi najbolje opisao ono što se tamo dogodilo.
Kasnije je udruženi zločinački poduhvat postao jedan od glavnih argumenata u parničenju,
istraživanju i publikacijama, te se smatra jednim od najvažnijih Tribunalovih
doprinosa pravu.
A rodio se iz nastojanja da shvatimo kompleksne činjenice.
Možda će povijesničari reći da mi u Uredu tužitelja nismo bili dovoljno otvoreni
ili kreativni, pa su nas suci morali podsjetiti na starije
pravne principe koji su bili uključeni u statut
i koji su bolje odgovarali činjenicama od onog što smo mi u Uredu tužitelja na početku imali na umu.
Da li ste kao član Komisije eksperta zadužen za Prijedor
zadovoljni načinom na koji je Tribunal iskoristio njezine materijale u podizanju optužnica
protiv najodgovornijih?
Ja sam bio samo asistent u Komisiji, ispred norveškog Ministarstva vanjskih poslova.
Bio sam vrlo mlad pa nisam bio punopravni član Komisije, poput sutkinje Grave s kojom
sam imao zadovoljstvo raditi, a prije nje s profesorom Torkelom Opsahlom.
No, kad gledate unatrag jasno je da su ljudi koji su pristali
dati informacije Komisiji eksperata, i kasnije dali iskaze i svjedočili na sudu,
dali izuzetan doprinos razvoju međunarodnog pravosuđa,
jer predmeti iz Prijedora i Bosanske krajine danas čine osnovu tribunalove ostavštine,
činjenično, pravno i analitički.
I današnji uspješan rad analitičara u tužilaštvu Međunarodnog krivičnog suda
se bazira na onome što su odradili analitičari
Ureda tužitelja MKSJ.
Smatram da je zahvaljujući požrtvovnosti svjedoka koji su dali iskaze postignut
velik napredak u području prava, radnih metoda i razvoju međunarodnog
krivičnog pravosuđa.
Puno mi znači to da sam, makar i na skromni način, mogao u tome sudjelovati.
mogao u tome sudjelovati.
Da li ste bili u Prijedoru?
osjetio sam 102 opštine Bosne i Hercegovine dok sam
radio za MKSJ.
Nastojao sam što više naučiti o povijesti, geografiji i kulturi
BiH i drugih republika bivše Jugoslavije.
Prijedor sam posjetio više puta.